Mnoge bitne institucije i ideje savremenog društva, da ne spominjemo predmete koje svakodnevno koristimo. vode poreklo još od antičkog sveta.
1. Papir
![](https://dnevnipuls.com/wp-content/uploads/2022/05/papir1-e1652756254338.jpg)
Još 3000. godine pre nove ere, Egipćani su razvili tehniku za pravljenje papira od srži biljke papirusa. To je bio uobičajen prizor duž obale Nila. Duge trake su bile ispletene zajedno i utegnute da bi se povezale u jak, tanak lim. Egipćani su takođe izmislili olovke napravljene od isečene trske, koje su bile dovoljno jake za pisanje na papirusu, i mešali čađ ili drugi organski materijal sa pčelinjim voskom i biljnom gumom da bi napravili mastilo.
Ovi drevni proizvođači papira znali su šta rade: mnogi od ovih listova papirusa ispisanih egipatskim hijeroglifima ostaju netaknuti i čitljivi, čak i nakon više od 5.000 godina.
2. Šminka za oči
Stari Egipćani su znali sve o moći zagaravljenog oka. Još 4000. godine pre nove ere, počeli su da prave šminku da obrube oči mešanjem čađi sa galenom, mineralom metalik plavičaste, sive ili crne nijanse. Na nekim drevnim slikama Egipćani su prikazani kako nose šminku zelenih očiju, nijansu koju su postigli mešanjem drugog minerala, malahita, sa galenom. I žene i muškarci su nosili šminku za oči u starom Egiptu. Verovali su da ima lekovita svojstva, kao i moć da zaštiti nosioca od zlog oka.
3. Demokratska vlast
Reč „demokratija“ potiče od grčkog izraza demokratia, što doslovno znači „vladavina naroda“. Reč i koncept je uvedena je 507. godine p.n.e. od strane Klistena, vladara grčkog grada-države Atine. Ovaj oblik narodne vlasti sastojao se od tri odvojene institucije: skupštine, koja je pisala zakone i diktirala spoljnu politiku; boule, veća predstavnika izabranih iz različitih atinskih plemena; i dikasterija, popularni sudski sistem.
U praksi, samo mala manjina atinskog stanovništva učestvovala je u ovom ranom obliku demokratske vlasti, pošto je učešće bilo ograničeno na muške građane starije od 18 godina. Atinski sistem narodne vladavine trajao je samo do oko 460. p.n.e. kada je počela da nastaje aristokratija pod vođstvom generala Perikla. Međutim, demokratski ideali i procesi koji su nastali u staroj Grčkoj od tada su uticali na političare i vlade.
4. Maraton
Godine 490. pre nove ere, kako se priča, grčki vojnik je trčao od Maratona do Atine, na udaljenosti od nešto više od 26 milja, da donese vesti o pobedi Atine nad Persijancima u bici kod Maratona. Nakon što je predao svoju poruku, vojnik je odmah umro. Tokom vekova, njegova priča se mešala sa pričom drugog, poznatijeg grčkog vojnika: Fidipida.
Pre nego što se odigrala bitka kod Maratona, Fidipid je trčao iz Atine u Spartu da upozori druge Grke na invaziju Persijanaca, prešavši navodno oko 250 kilometara neravnog terena za samo dva dana. Nažalost, Sparta je bila usred verske proslave kada je on stigao, a Spartanci nisu mogli da se mobilišu za ra, a bilo je prekasno. Bitka je već bila završena. Prvi moderni maraton održan je na Olimpijskim igrama u Atini 1896. godine i pobedio je grčki atletičar Spiridon Luis.
5. Beton
![](https://dnevnipuls.com/wp-content/uploads/2022/05/koloseum-od-betona-e1652758301440.jpg)
Zastrašujuće izdržljiva supstanca poznata kao opus caementicium, ili rimski beton, prvi put se pojavila pre nekih 2100 godina. Beton je omogućio arhitektonsko ludilo koje je počelo sa Avgustom, prvim rimskim carem, 27. p.
Rimljani su mešali krečnjak sa vulkanskim pepelom da bi formirali malter, a zatim su ovu gustu supstancu spakovali zajedno sa komadima cigle ili vulkanskog tufa da bi formirali osnovni materijal za puteve, mostove, akvadukte, zgrade i druge strukture — uključujući takve trajne divote kao što su Panteon i Koloseum.
Današnji naučnici su zaključili da je rimski beton, iako slabiji od modernog cementa, zapanjujuće dugotrajan, ostaje relativno netaknut čak i nakon vekova izlaganja morskoj vodi i drugim štetnim elementima.
6. Novine
![](https://dnevnipuls.com/wp-content/uploads/2022/05/ancient-newspaper-e1652758877454.jpg)
Acta Diurna (ili „svakodnevna dela“), prvi put su se pojavila oko 131. pre Hrista. Acta Diurna je služila kao glasilo političkih i društvenih dešavanja u starom Rimu. Vesti o događajima kao što su vojne pobede, gladijatorske borbe i druge igre, rođenja i smrti, pa čak i priče o ljudskim interesima bile su ispisane na metalu ili kamenu i postavljene u oblastima sa gustim saobraćajem, kao što je Rimski forum.
Kasnije, tokom prvog konzulata Julija Cezara, Acta Senatus je počela da beleži aktivnosti rimskog senata. Acta Diurna, koja je nastavila da izlazi pod Rimskim carstvom (posle 27. p.n.e.), može se smatrati prototipom modernih novina.
7. Čokolada
Ovaj veoma važan pronalazak potiče od zrna kakao drveta, koje su pre više od 3000 godina uzgajali Maje, Asteci i Tolteci u drevnoj Mezoamerici. Ove civilizacije su koristile voće drveta, zrno kakaoa, za pripremu penastog napitka koji su smatrali energetskim napitkom, pojačivačem raspoloženja i afrodizijakom sve u jednom.
Maje su obožavale kakao drvo kao sveto, a zrna kakaoa su postala toliko vredna da su korišćena kao valuta. U 16. veku, španski konkvistadori koji su tražili zlato i srebro u Novom svetu doneli su čokoladu u Evropu sa sobom. Od tada kreće pomama koja – budimo iskreni – nikada nije prestala.
8. Nula
Uz svu svoju važnost, može vas iznenaditi kada saznate da je nula relativno noviji koncept u ljudskoj istoriji, iako još uvek ima svoje korene u drevnim vremenima. Ideja da se koristi simbol nalik nuli kao čuvar mesta — da se prikaže razlika između 10 i 100, na primer, ili da se prikaže odsustvo drugog broja u jednoj koloni (npr. 2015) — pojavila se negde posle 300. p.n.e., kada su drevni Vavilonci prilagodili sumerski sistem brojanja.
Pola sveta dalje, u drevnoj Mezoamerici, Maje su samostalno došle na ideju o nuli kao čuvaru mesta, oko 350. godine nove ere. Koristili su je u svojim razrađenim kalendarskim sistemima. Međutim, kao i Vavilonci, nisu zaista shvatali nulu kao broj sam po sebi ili da ga koristite u jednačinama. Potpuna vizija nule nije se pojavila sve do 7. veka u Indiji, kada je hinduistički astronom Bramagupta napisao pravila za korišćenje nule u matematičkim operacijama i jednačinama. On je uveo koncept da se nula može posmatrati kao sopstveni broj.
Pratite nas na društvenim mrežama Fejsbuk, Telegram i Tviter